Luuletaja Jüri Kolk: vett kippus suhu, ajus anti paanikahäire, mis ei aita inimesel end päästa, vaid ajab pigem krampi
(2)Areeni suveartiklite seerias „Luuletaja ujub“ hüppab esimesena vette luuletaja, tõlkija ja publitsist Jüri Kolk, kes on tundnud uppumishirmu.
![KOLK HÕLJUMAS: Luuletaja Jüri Kolk õppis ujuma üsna kõrges eas.](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/65c5efb0-0f5d-11ee-8b34-e98f6373a26e.jpg?noup&w=1200&h=711)
Kõigist mu hirmudest ja ettevaatlikkusest olenemata juhtus ükskord ikkagi, sellest on seitse aastat, et ujusin mere poole, mitte kuigi kaugele, lainet ei olnud, vesi oli soe ja jõudu jätkus küll ja veel. Miks siis mitte ujuda? Ühel hetkel otsustasin tagasi keerata.
Siis selgus, et tegelikult oli laine – selline pisike, terav, lap-lap-lap – vältimatu. Minu jaoks parasjagu vastik, sest see kippus mulle vett suhu – siiski ainult suhu! – viskama. Muidugi ajas see mind üha rohkem närvi. Iga kord kui pidin vett välja puristama ja otsima uut võimalust hingamiseks, anti mu ajus sedasorti paanikahäire, mis ei aita inimesel ennast päästa, vaid ajab pigem krampi.